Hyvä lukija.
Aion kertoa tuhman pikku tarinan suoraan historian sivuilta.
Myönnän, että se on mauton, mutta se kiihottaa taatusti aisteja.
Tarina kertoo lumoavasta mademoiselle Renardista-
-jonka seksuaaliset tavat ulottuivat herttaisesta eläimelliseen.
Kukapa ei uneksisi antautuvansa himon puuskille-
-ja ruokkivansa turmeltuneita halujaan?
Aatelisen syntyperänsä ansiosta mlle Renard saattoi tehdä niin.
Hän tuotti halukkaasti sekä tuskaa että nautintoa-
-kunnes eräänä päivänä...
...hän joutui itsensä veroisen pervertikon armoille.
Mies oli häntä itseäänkin osaavampi kivun taidoissa.
Miten helposti, hyvä lukija...
...saalistaja muuttuukaan...
...saaliiksi.
Ja miten nopeasti nautinto riistetään eräiltä-
-ja annetaan toisille.
Saanko lakananne?
Charentonin mielisairaala Useita vuosia myöhemmin
Menkää nyt, Franval ja Bouchon. Lopettakaa tuo. Kaikki ylös!
Saanko lakananne?
Täällä olen minä.
Ole varovainen. Muste ei ole kuivunut.
Pidä kiirettä.
Oletko se sinä, Maddy?
Olen, äiti. Toin likapyykit.
Minä vien valkaistut ulos kuivumaan.
Etkö aio auttaa?
Bouchon!
Muista käytöstavat.
Tässä se on - viimeinen luku.
Monsieur Massé haluaa lisää. Kirjat viedään käsistä.
-Minä kerron viestin. -Tuon osuuden voitosta.
Minä odotan.
Ehkä kerrot minulle joskus nimesikin.
No niin, valmista on.
Markiisi de Sade, Justine, tuore painos.
Suoraan painosta. Justine. Markiisi de Sade.
''Tarinamme kertoo nymfistä nimeltä Justine. ''
''Kauniimpaa neitoa ei ole luostarissa nähty. ''
''Niin kiinteää ja kypsää vartaloa oli sääli omistaa Jumalalle. ''
''Eräänä aamuna piispa laski kätensä Justinen reidelle. ''
'''Pyhä isä!' huusi tyttö. ''
'''Tulin tunnustamaan syntini enkä uusimaan niitä.' ''
''Tästä piittaamatta pappi käänsi tytön polvelleen''-
-''ja nosti hameen lanteiden yli''-
-''paljastaen takapuolen rusottavan lihan. ''
''Siellä, pyllyn puoliskojen välissä''-
-''oli punastuva ruusunnuppu''-
-''joka vain odotti...poimijaansa. ''
''Justine ei päässyt irti otteesta''-
-''kun jumalaton mies tarttui öylättiin''-
-''herramme Jeesuksen Kristuksen ruumiiseen''-
-''ja työnsi sen tytön värähtelevään aukkoon. ''
Onko minun pakko, teidän majesteettinne?
''Piispa vapautti miehuutensa kaapunsa alta ja mutisi rukouksen latinaksi. ''
''Sitten hän survaisi kalunsa suoraan tytön sisuksiin. ''
Romaanin säädytön aihe ja ylikypsä tyyli-
-paljastavat tekijäksi markiisi de Saden. Hän kirjoittaa hourulassa.
Nyt riittää! Takavarikoikaa kirjat!
Poltetaan ne palatsin edessä kaiken kansan nähden!
Ja kirjoittajan voitte ampua.
Saanen varoittaa.
Muistamme Robespierren, Dantonin ja Marat'n kohtalot.
Jos markiisi teloitetaan, historia voi pitää teitä despoottina.
-Minähän olen historia. -Tietysti, majesteetti.
Siitä huolimatta: parantakaa markiisi de Sade.
Tehkää se, mihin lukuisat lääkärit ja papit eivät ole pystyneet.
Napoleonia ei voida syyttää siitä, että hän palauttaa miehen järkiinsä.
Saanen ehdottaa, että arvioimme Charentonin sairaalan-
-ja sen pahamaineisen potilaan. Tiedän sopivan miehen.
Tohtori Royer-Collard tuntee mielisairaudet.
Hänellä on vankka moraali, nuhteeton maine ja rautainen tahto.
Kollegani kutsuvat minua vanhanaikaiseksi ja julmaksi.
Täällä Hôtel-Dieussä kannatetaan tehokasta hoitoa.
En kaipaa suosiota enkä mainetta. Minulla on tärkeämpi tehtävä.
Tartun Jumalan erheisiin ja hylkiöihin-
-ja koulin heitä yhtä vahvasti ja ankarasti-
-kuin kouluttaisin villikoiraa tai -hevosta.
Tämä ei välttämättä ole kaunista, mutta se on silti armoa.
Parin kuukauden kuluttua mies on terve.
Keisari toivoo, että käyttäisitte ammattitaitoanne Charentonissa.
Charentonissako? Paikan johtajahan on pidetty.
Hän on nuori idealisti. Olkaa diplomaattinen.
Tiedättekö, mitä idealismi on? Se on nuoruuden viimeinen ylellisyys.
Sanoja ei saa vain jäljentää. On tärkeää ymmärtää niiden merkitys.
Augustinuksen mukaan enkelit ja demonit ovat joukossamme.
Toisinaan ne valtaavat yhdessä jonkun ihmisen sielun.
Miten voimme tietää, kuka on todella hyvä ja kuka on paha?
Emme voikaan.
Voimme vain varjella itseämme turmeltumasta.
Harjoitteletko illalla yksin lukemista?
''Niinpä professori nosti Colomben hameen vyötärön yläpuolelle. ''
'''Anna minun opettaa sinulle rakkauden tapoja', hän sanoi. ''
''Sitten hän veti tytön mamelukit alas, alas polvien ylitse. ''
'' Ja siellä, reisien välissä-''
''-oli tulppaani, liukas kuin ankerias... ''
Meidän ei pitäisi lukea tuhmia juttuja.
Kukaan ei pakota sinua kuuntelemaan.
''Hän näki tytön venuskukkulan... ''
'' ...hänen pellavaisen pillunsa, Jumalan tuikkivan silmän. ''
Olet käynyt hänen luonaan, etkö olekin?
-Muutaman kerran. -Hän teroittaa hampaitaan taltalla.
-Hän on kirjailija eikä hullu. -Miksi hän on täällä?
Murhan takia.
Tuo ei pidä paikkaansa!
Hänen paha kirjansa sai erään miehen tappamaan vaimonsa.
-Ja kaksi äitiä sai keskenmenon. -Se käy murhasta.
Jos herjaatte häntä, ette saa kuulla juttuja.
Maddy on pihkassa äijään. Sitä mieltä minä olen.
Ei hän markiisiin ole pihkassa, vai oletko?
Heillä ei ole oikeutta lähettää ketään valvomaan teitä.
Minä teen töitä teille. En tottele vierasta.
Älä ole huolissasi, Valcour. Kyse on hallinnosta.
Älä syö maalia, Pascal.
Hienoa, Dauphin. On parempi maalata tulipaloja kuin sytyttää niitä.
-Niin on. -Loistavaa.
Puhtaat lakanat!
-Janoan kunnon vierailua. -Älkää viitsikö.
Sinullahan on avain. Työnnä se pikku kolooni.
Markiisi?
Minne te menitte?
Markiisi.
No? Säikytinkö sinut?
Vai säikytitte! Älkää naurattako. Olen paljon nopeampi kuin te.
-Haluatte kuulla hölmöstä kirjastanne. -Mitä siitä?
Se myi kuin kuumille kiville.
Sitten sitä alettiin polttaa.
Niin käy, kun kirjoittaa tulenarkaa proosaa.
Kunpa näillä kolikoilla voisi ostaa sinulta muitakin kykyjäsi.
-Haluan teiltä muutakin. -Sydämeni on jo sinun...
...samoin kuin eräs toinen elin päiväntasaajan eteläpuolella.
Kustantaja tahtoo uuden käsikirjoituksen.
Minulla on sopiva tarina.
Sain aiheen tästä ympäristöstä.
Tämä on neitseellisen pyykkitytön onneton tarina.
Hän on mielisairaitten rikollisten lemmikki.
-Onko se hyvin raaka? -Varmasti.
-Onko siinä erotiikkaa? -Pirullisen paljon.
Mutta tästä pitää maksaa.
Suukko joka sivusta.
Saanko antaa lentosuukkoja?
Hinta, pikku kokettini, on yhtä kiinteä kuin minäkin.
Voi teitä! Puhutte samoin kuin kirjoitatte.
Mikä olet tänään, Cleante? Punatulkku vai satakieli?
-Hourulaan sopii vain yksi lintu. -Älä kerro!
Se on pöllö.
Anteeksi. Vitsi oli minulle tuttu.
Tämä onkin pitkä tarina.
Kohokohta on kalliimpi. Sinun pitää istua syliini.
Vaaditte lukijoiltanne paljon.
Tarinan jännittävä loppu maksaa vielä enemmän.
-Mitä? -Immenkalvosi.
Sinun pitää ommella se kiinni-
-ja palata sitten, jotta voin puhkaista sen jälleen.
Jotkut asiat kuuluvat paperille ja toiset elämään!
Vain hullu sekoittaa ne keskenään.
Mademoiselle LeClerc.
Tulitte viime hetkellä.
Tämä elostelija erehtyi pitämään minua tarinansa henkilönä.
-Madeleine... -Niin, abbé?
Kun ensi kerran haluat tavata markiisin-
-tule ripittäytymään sen sijaan.
Haluatteko tilkan viiniä, abbé?
-Nyt on vasta aamupäivä. -Keskustelu on kuin tietyt elimet.
Se toimii paremmin liukastettuna.
Tämä on harvinaista vuosikertaa eräästä Bordeaux'n kylästä.
Rypäleitä ei tallota, vaan ne pannaan morsiamen vatsalle-
-ja mehu korjataan talteen, kun nuori aviomies ohjaa aluksensa satamaan.
Maku on täyteläinen. Siinä on hiven riehakkuutta.
Terveydeksi.
Tämähän on omasta kellaristamme. Tunnistan maun.
Olisinpa väittänyt sitä Kristuksen vereksi. Olisitte uskonut.
Emmekö kohtelekin teitä hyvin?
Teillä on höyhensänky olkimaton sijaan.
Pöytänne tuotiin kaukaa. Kyniä on strutsin verran.
Niin, tuo on totta. Minua hemmotellaan.
Ja vastineeksi teidän pitää vain noudattaa sääntöjä.
-Ette saa ottaa vastaan vieraita. -Tekin olette vieraani.
En ole nuori kaunotar, jonka voisitte turmella.
Älkää olko siitä niin varma.
Tarttukaa kynäänne, markiisi.
Pankaa syntiset ajatuksenne paperille.
Ehkä ne sitten ohjaavat teitä vähemmän.
Täytän sivun toisensa jälkeen, kerubini.
Lupaan sen.
Olemme perillä, tohtori. Astukaa varovasti.
Hyvää päivää. Teitä on odotettu.
Hyvä, oikein hyvä.
Tohtori Royer-Collard, tervetuloa Charentoniin.
Tämä voi tuntua kiusalliselta, hyvä ystävä, mutta ihan suotta.
Tulin vain valvomaan työtänne. Ymmärrättekö?
-Tietysti. -Tämä on vain muodollisuus.
Te palvelette tiedettä, minä Jumalaa. Charenton hyötyy meistä molemmista.
Tarvitsen oman työhuoneen, johon voin viedä tavarani.
Saanko udella, miksi keisari on kiinnostunut minun...
...meidän asioistamme?
Näyttää siltä, että eräs potilaanne on herättänyt hänen huomionsa.
Hän kuulemma harjoittaa kuvaamiaan rikoksia.
Ei ainakaan täällä. Hän oli nuoruudessaan tahditon...
Tahditonko? Olen lukenut sairaskertomuksen.
16-vuotiaana hän raiskasi piian krusifiksilla.
Päästyään tyrmästä hän silpoi ilotytön.
Hän viilteli lihaa ja poltti haavat kuumalla vahalla.
Älkää tuomitko häntä maineen perusteella.
En voi jatkaa näin. Miksi tämä tapahtuu minulle?
Vielä kerran, hyvät herrat.
Oon suutari mä nöyrä, oon ollut ainiaan
Ja kengän tuon, sen sulle suon, jos vaimoks suostut vaan
Näytelmä on kamala. Se on mätäpaise kirjallisuuden kasvoissa.
Paperilla voi tuskin persettä pyyhkiä. Mutta älkää huonontako sitä!
Lausu vuorosanasi vakuuttavasti, suutari. Ole aito näyttelijä!
-Minä olen vain mahavaivainen. -Viettele tyttö, tollo!
Hän on saanut teatterin menestymään.
Sali on aina täynnä, ja tämä on hyvää terapiaa.
Hullujen naamioleikki kuulostaa oireelta eikä hoidolta.
Homo perversio menestyy vankeudessa.
-Tohtori Royer-Collard on täällä... -...neuvonantajana.
Tervetuloa hourulaamme. Olette varmasti kuin kotonanne.
Miksi hän on täällä eikä oikeassa vankilassa?
-Se on vaimon ansiota. -Vaimonko?
Mielisairas puoliso on parempi kuin rikollinen.
Eikö hän ole yrittänyt paeta?
Noin pahamaineinen mies jäisi heti kiinni.
Hänellä on sitä paitsi täällä kaikkea.
On kirjasto kirjoineen, musiikkitunteja ja vesivärimaalausta.
Miten se kaikki on vaikuttanut häneen?
Hän ei enää karju eikä sylje.
Hän ei ivaa vartijoita eikä ahdistele potilaita.
-Entä kirjoittaminen? -Niin, se...
Se edistää paranemista. Se puhdistaa mielen myrkyistä.
-Kannatatteko julkaisemista? -Siis julkista myymistäkö?
En todellakaan. Teksti on painokelvotonta.
Koko Ranska kauhistelee kirjaa, ettekä te ole kuullutkaan siitä.
Vaientakaa markiisi, tai Charenton suljetaan keisarin käskystä.
Hänhän on vain yksi 200 potilasta!
Kokeilkaa häneen tyynnytystuolia tai iilimatoja.
Tai antakaa ruoskia hänet.
Hän alkaisi pelätä rangaistusta-
-eikä pyrkisi hyveisiin pyyteettömästi.
Antakaa minun puhua markiisille. Charenton on elämäntyöni.
En ole sydämetön, mutta kirja loukkaa kaikkia kunnon ihmisiä.
-Takaatteko, ettei tämä toistu? -Saatte siitä sanani.
-Mikä on hätänä? -Markiisi.
Hän on häpäissyt meidät Napoleonin edessä.
-Mitä hän on tehnyt? -Hänen kirjoituksiaan on julkaistu.
Ihanko totta?
Olen liian luottavainen.
Tämä on täydellinen ja hirvittävä pettymys.
Niin on. Paperi on halpaa ja teksti liian pientä.
Mitä teitte? Lahjoitteko vartijan?
Käskitte minun kirjoittaa. Se on parannuskeino.
Mutta te julkaisitte tekstit selkäni takana ilman lupaa!
Luitteko kaiken vai vain nuhruiset sivut?
-Tajusin kyllä kirjan sävyn. -Ja...?
Se ei ole oikea romaani. Se on vain perversioiden tietosanakirja!
Se ei ole edes taidokas. Henkilöt ovat jäykkiä, dialogi on tyhjää.
Lisäksi toistelette sanoja kuten...
-... ''nänni'' ja ''sauva'' . -Se pitää paikkansa.
Ja kerrotte vain ihmisen huonosta puolesta.
Kirjoitan ikuisista totuuksista, jotka yhdistävät koko ihmiskuntaa.
lhminen syö, paskantaa, nai, tappaa ja kuolee.
Me myös rakastumme. Rakennamme kaupunkeja, sävellämme sinfonioita.
-Miksette kirjoita siitä? -Tämä ei ole moraalitarina.
Eikö taide nosta meidät eläinten yläpuolelle?
Se on teidän tehtävänne, ei minun.
Jos teette vielä tällaista, joudun perumaan kaikki etuoikeutenne.
Johtuuko tämä siitä tohtorista? Tuliko hän anastamaan paikkanne?
Vaakalaudalla on muutakin kuin kirjoittamisenne.
-Meitä uhataan sulkemisella. -Ei voi olla totta!
-Tulevaisuus riippuu kynästänne. -Se on miekkaa mahtavampi.
Minun pitää ajatella potilaita.
He eivät löydä muualta suojaa, vaatteita ja ruokaa.
Mielipuolet kuolkoot kadulle niin kuin luonto tarkoitti.
Ja tekö heidän joukossaan?
Jos olen ikinä ojentanut auttavan käteni-
-antanut teidän kävellä ulkona, tuonut ylimääräisen tyynyn-
-juonut viiniänne, nauranut rivouksillenne ja väitellyt kanssanne-
-niin totelkaa minua nyt. Tehkää se itsenne ja Charentonin vuoksi.
Teissäkin on runoilijan vikaa. Miksette tartu kynään?
-Annatteko sananne? -Te tosiaan loukkaatte minua syvästi.
Mitä järkeä hoidossanne on? Kun vihdoinkin käyttäydyn kunnolla-
-te suhtaudutte minuun epäillen.
Ettekö luota omaan lääkkeeseenne?
Kappas vain.
Charentonissa seinilläkin on silmät.
Eikö olekin?
No?
Puhuin järkevästi ja myötätuntoisesti. Se on paras keino.
-Ja? -Hän lupasi totella.
Hän ei ole vain potilas. Markiisi on ystäväni.
Teillä on outoja ystäviä. Jos tilanne on hallinnassa...
-Kyllä se on. -Minä lähden oman ystäväni luokse.
-Tohtori. -Tulin hakemaan morsiantani.
Emme odottaneet teitä vielä. Simone ei ole vielä täysi-ikäinen.
Aloitin uudessa virassa Charentonissa. Tarvitsen vaimon tukea.
Simone.
Muistathan tohtori Royer-Collardin?
En kai unohtaisi kihlattuani.
-Hän tuli hakemaan sinut. -Tänäänkö? Nyt hetikö?
Pyydän anteeksi, mademoiselle. En ehtinyt kirjoittaa.
Ole kiitollinen, lapsi.
Köyhät orpotytöt eivät pääse naimisiin.
Heistä tulee vanhojapiikoja tai nunnia.
Kiitä Luojaa, että säästyit moiselta kohtalolta.
Hyvästi, Simone. Herran siunausta, Simone.
Keisari haluaa teidän viihtyvän Charentonissa.
Saatte linnan lahjaksi-
-kunhan maksatte korjaustyöt itse.
Monsieur Prouix on hovin lupaavin nuori arkkitehti.
Hän on käytettävissänne.
Täällä ei ole asuttu terrorin jälkeen.
Linnassa on ainesta.
Simone?
Tuleeko tästä minun kotini?
Blangis'n herttua oli monarkisti.
Jakobiinit olivat kaikkein armottomimpia.
Herttuatar yritti paeta.
Hän jäi kiinni portaikossa.
Hänen kimppuunsa käytiin pistinten kera.
Säästyimme itse vain Jumalan armosta, vai mitä?
Minä en itke menneiden vuoksi. Katson tulevaisuuteen.
Monsieur Prouix.
Tarvitsemme uutta marmoria, vai mitä?
Vaimoni on saatava haluamansa: venetsialaista lasia-
-italialaisia laattoja, hollantilaista samettia.
Mutta hänen makuuhuoneensa oveen haluan lukon ulkopuolelle-
-ja ikkunoihin tulee rautaristikot.
Kalteritko?
Simone säästyi luostarissa maailman viettelyksiltä.
Hän ei saa nyt joutua niiden uhriksi.
Hän on harvinainen lintu. Aion pitää hänet häkissä.
Sisaret eivät kenties osanneet-
-kertoa sinulle avioliiton tavoista.
Yöllisestä velvollisuudesta-
-joka vaimolla on miestänsä kohtaan.
Se on skandaali. Tohtori on olevinaan Jumalaa pelkäävä mies.
Hän on liian vanha, ja tyttö on liian nuori.
Hän sai tuskin opetustakaan!
-Siinä ei ole kaikki. -Kerro lisää.
Pikkuinen on tuskin 1 6-vuotias.
Hän on nuorempi. Hän on vasta lapsi.
-Nunnat kertoivat muutakin. -Kertokaa.
Kerro lisää.
Hän tuli neitsyt Marian patsaan ja krusifiksin kera luostarista.
-Kerro lisää. -Tohtori voisi olla tytön isoisä.
Onpa tekopyhä äijä. Tässä on farssin ainekset.
Lemmenrikoksia Farssi
Abbedissa ratsastaa sisään.
Abbé de Coulmier!
Komedianne ovat suosittuja. Sain tuskin lippua.
Ja näyttelijät ovat hyviä. Sitä nuorta miestä ei olisi uskonut imbesilliksi.
Jokaisesta voi löytää kykyjä.
Eikö tuo ole uusi tohtori? Onpa jännittävää tavata kuuluisa lääkäri.
Täytyy kyllä sanoa, että hänellä on kaunis tytär.
Nyt tämä roska saa riittää.
Me pystymme parempaankin.
Muistakaa, hyvät herrat: jokaisessa teistä-
-herkissä mielissänne ja vartaloissanne-
-taide odottaa syntymäänsä!
Annetaan tohtorille esitys, jonka hän muistaa lopun ikänsä.
Madame Bougival ja mademoiselle Clairwill.
Heidän edessään on markiisin vaimo.
On aika aloittaa.
Mene! Pohjoistuuli.
Hyvät naiset ja herrat!
lllan ohjelmaan on tullut muutos.
Me emme esitäkään Iloista suutaria.
Sen sijaan esitämme ensi kertaa uuden näytelmän-
-uuden tohtorimme Royer-Collardin ja hänen ihanan vaimonsa kunniaksi.
Komedian nimi on...
-Lemmenrikoksia! -...Lemmenrikoksia.
Sen on kirjoittanut Charentonin oma potilas-
-markiisi de Sade!
Odota, Pitou. Ota patsas.
Sisar Saint-Fond, minne käy tie? Mitä joen ja notkon takana lie?
Eespäin, Eugenie, ei viipyä saa Sua perillä kihlattus odottaa
Kunhan levännyt olet hetken
Nautinnon saloihin teette retken
Vihdoinkin saapuu mun morsio oma
Käy sisälle pian, lapsonen soma
Sua aarteet hienot oottaa siellä
Saat marsipaanit ja marengit niellä
Noin kohtelias mies on harvinainen
Hänestä iloitsis jokainen nainen
Kiitos, hyvä sisar, kun apunne soitte
Ja morsion syrjäiseen linnaan toitte
Olinko hyvä?
Ei tyttönen osaa ees aavistaa
Mitkä lemmenleikit hän oppia saa
Hoida verhon toinen puoli. Yksi, kaksi, kolme.
Nyt nopeasti vaatteet pois päältä
Saat valtikkaani maistaa täältä
Lopettakaa ja säälikää mua
Te tahdotte vain irstailua
Tee kuten käsken
-Jalat kattoon oitis -Poistu heti.
-Tämähän vasta alkoi. -Tottele. Gaillon vie sinut.
Olen sika, sen myönnän...
...ja sun tryffelis poimin
Mikä syntinen tunne onkaan tää?
Nyt hurmioon sekoittuu häpeää
Juuri noin! Käytä kieltäs kuin taikasauvaa
Noin sisar Saint-Fondkin mua hyväillä saa
Joko lähdette? Tehän tunnettekin jutun.
-Arvasin sisaren taipumuksen -Enempää mä paljasta en
Sanon vain, että hän tytöistä piti Heitä vesperissäkin lähenteli
Rakas Eugenie, herkkupalani mun
Käy kyljelles, perääsi tutustun
...mut joka tavalla hän ottaa
Joka rakoon työnnän sisään kunnes huudat: ''Ei lisää! ''
Ei, lisää!
Tulkaa kaikki tänne seuraavaa kohtausta varten.
-...takaa! -Ei, ei... Kyllä, kyllä!
Onko suunkin oltava avoin, kun otat minut kaikin tavoin?
On liukas kolo sulla siellä Jos kiltti oot saat kaiken niellä
Muista käytöstavat!
Vie hänet sairastupaan!
-Satuttiko hän sinua? -Haiseva henki sai silmät vuotamaan.
Kaikki on hyvin.
-Aiotteko tuhota meidät kaikki? -Älkää olko naurettava.
Häpeällistä!
Tämä on vain näytelmä.
Onkohan vika kirjailijassa vain hänen muusassaan?
Se oli sepitettä.
-Se ei pohjaa totuuteen. -Ei tosiaan.
Hävetkää, abbé. Käytätte mielipuolia hyväksi rahan vuoksi.
-Emme pyri siihen. -Pidätte näytöksiä uteliaille!
Charenton on sairaala, ei sirkus. Teatteri on tästä lähtien suljettu.
-Ja ystävänne, hourulan kirjailija... -Teen kaiken voitavani.
Tehkää enemmän. Muuten ilmoitan-
-että sairaalaa johtavatkin sen hoidokit.
Toivottavasti olette tyytyväinen.
-Tohtori sulki teatterin. -Hän ei voi tehdä sitä minulle.
Miten ihminen voi olla noin itsekäs?
Nostimme peilin. Kuva ei kai miellyttänyt.
-Mitä teette kynille? -Rikoitte sananne.
Lupasin, ettei juttuja julkaista.
Voitte ehkä ansaita nämä takaisin.
Ette voi! Päässäni vilisee demoneja, ja ne pitää purkaa paperille.
Lukekaa vaihteeksi. Kirjoitatte enemmän kuin luette.
Se on varma amatöörin merkki. Tässä.
Aloittakaa Raamatusta. Se on iloisempi ja taidokkaampi.
Hirvittävä jumalanne pani poikansa roikkumaan kuin vasikanruhon.
En välitä miettiä, mitä hän tekisi minulle.
-Miksi teette minulle näin? -Älkää.
Kuolen yksinäisyyteen. Luomani henkilöt ovat ainoa seurani.
Huorat ja homotko? Voitte paremmin ilman heitä.
-Minulla on ehdotus. -Niin kuin aina.
Madeleine on heikkona minuun. Hän tottelee minua. Hän tulee luoksenne.
En tiedä, kumpaa loukkaatte enemmän.
Avatkaa taivaan portit.
Olette jännittynyt. Pitkä, hidas pano tekisi hyvää.
Hyvää yötä.
Pankaa sitten minua!
Jumalauta, abbé!
Ettekö tajua tilaani ja sen vakavuutta?
Kirjoittaminen on tahatonta kuin sydämen syke.
Se on jatkuva erektioni!
Tein juuri niin kuin pyysit.
Kävin käsityöläisen luona.
Hän nauroi ja huoritteli minua, mutta raha kelpasi.
En tiedä, nautitko enemmän esineistä itsestään-
-vai nöyryytyksestä, jonka koen hankkiessani niitä sinulle.
Lisäksi toin sinulle myös anismakeisia-
-ja suklaapastilleja.
lhanko totta, madame?
Onko niissä täytteenä kermaa?
Tiedät, etten koske niihin, ellei niistä suorastaan pursu-
-ja purskahtele kermaa.
-Mitä muuta naposteltavaa toit? -Donatien, et saa...
Kerro, mitä muita herkkuja toit.
Saisit hävetä.
Voihan helvetti, nainen! Makeisia!
Pitäisikö minun istua ja ahmia herkkupaloja-
-kun todella kaipaan ja tarvitsen sulkakyniä?
-Tai ehkä mustepullon! -Anna anteeksi.
Etkö tajua? Minut on raiskattu.
-Pahemmin kuin yksikään hahmoni. -En voinut tietää.
En voinut kertoa! Millä olisin kirjoittanut kirjeen?
Pyydän sinulta ainoana liittolaisenasi:
Älä käyttäydy hölmösti.
-Saarnaatko minulle? -Pöyhkeilet tavoillasi!
-Yllyttivätkö he sinua? -Pyri tohtorin suosioon.
Minun pitäisi kaivertaa nimeni hänen ihoonsa ja hieroa haavoihin suolaa!
Sinä olet täällä turvassa, tiilien ja laastin suojassa.
Minun vankilani on julmempi. Se on seinätön.
Minua osoitellaan aina. Oopperassa minulle vihelletään.
Pappi ei kuullut rippiäni, koska olen jo mennyttä.
-Miksi kärsin sinun synneistäsi? -Niinhän marttyyrit tekevät.
Palauta nimettömyyteni. Haluan olla taas näkymätön.
Oletko yrittänyt vapauttaa minut? Oletko vedonnut tuomioistuimiin?
-Entä keisariin? -Hän ei tapaa minua!
On hyvä, kun aviomies on vankina.
Et joudu nostamaan hameitasi tai avaamaan suutasi-
-että saisin siitä hiukan nautintoa.
Et ole vaimoni! Olet yksi vangitsijoistani!
-Mitä ihmettä? -Viekää tuo lehmä pois!
Lukitkaa hänet hysteerikkojen osastolle!
Antakaa hänen kokeilla, miltä se tuntuu!
Senkin hirviö! Senkin emakko!
Vaimollanne on taustastaan huolimatta hieno maku.
Hän halusi halliin perulaista marmoria.
-Se maksaa omaisuuden! -Hänen pitää saada haluamansa.
Täyttäisin mielelläni hänen toiveensa-
-mutta antamanne määräraha... Olen arkkitehti, en taikuri.
Haluan tavata tohtorin. Asia on kiireellinen.
On tapana sopia tapaamisesta.
Epätoivo pakotti luopumaan etiketistä.
Aikatauluani eivät määrää hullut.
Olen eri mieltä. Teette töitä hourulassa.
Mielipuolet hallitsevat jokaista hetkeänne.
-Puhukaa lyhyesti. -Olette uusi Charentonissa.
Ette ehkä tunne miestäni ja hänen erikoista tapaustaan.
Kaikella kunnioituksella, madame: koko Ranska tuntee hänet.
Poistuisitteko hetkeksi, monsieur Prouix?
Tietysti. Nöyrin palvelijanne. Hyvät herrat!
Madame, olkaa hyvä.
Arvelen, että tulitte pyytämään miehellenne armoa.
Niinkö? Hartain toiveeni on, että hän pysyy ikuisesti haudattuna.
Ja kun hän vihdoin menehtyy laitoksessanne-
-jääköön hän rottien ja matojen haaskaksi!
-Taisin erehtyä, madame. -Ellette voi parantaa häntä...
...todella parantaa...
...niin pyydän, että valjastatte edes hänen sielussaan raivoavan pedon.
Se ei onnistu helposti, madame.
Tiedättehän, että miehenne oleskelu Charentonissa on kallista?
Maksan kuuliaisesti joka kuukausi.
Se riittää tuskin huoneeseen.
Penniäkään ei jää sopiviin hoitokeinoihin:
Opiaatteihin, joilla häntä voi tyynnyttää.
Hihnoihin, joilla hänet voi taltuttaa.
Jos voisitte tukea pyyntöänne varoin...
-En ole vauras nainen. -Ettekö saa elinkorkoa?
-Tuottavathan miehenne kirjat. -Se on likaista rahaa.
Onpa hieno ajatus, markiisitar.
Vääryydellä ja turmeluksella hankitut varat-
-voivat nyt koitua hänen pelastuksekseen.
On enemmän kuin perverssiä-
-että kunnialla on hintansa.
Kuvitelkaa:
Vanhat ystävät suutelevat taas kättänne.
''Markiisitar! On suuri ilo nähdä teidät jälleen. ''
''Tervetuloa takaisin huonon maineen syövereistä. ''
Älkää leikitelkö tunteillani, tohtori.
On aika varmistaa hautakirjoituksenne:
''Suopea markiisitar, Charentonin arvostettu hyväntekijä'' ...
...vaiko ''Saatanan morsian''?
Vakuutan, että anteliaisuutenne jouduttaa miehenne parantumista.
Käyttäkää vain perulaista marmoria.
-Olen teille ikuisesti velkaa. -Ja minä teille, markiisitar.
Saanko paljastaa teille mieheni julmimman tempun?
Totta kai saatte.
Kerran, kauan aikaa sitten-
-nuoruuden hulluudessa-
-hän sai minut rakastamaan itseään.
Madeleine-kulta. Toisitko minulle sulkakynän ja mustetta?
En uskalla. Tohtori vahtii teitä entistä tarkemmin.
Tohtori Montalivet oli kooltaan vähäinen.
Velttona hänen elimensä oli lankarullan kokoa.
Kiihotettunakin se kohosi vain neljän tuuman mittaan.
Korvaukseksi hän tarjosi naiselleen muita lahjoja:
Hyvää viiniä, tuoretta riistaa ja kookkaan talon.
Kattopalkit ovat tulossa Provencesta.
Ensi viikolla Pariisista tulee taiteilija-
-maalaamaan 'trompe l'oeil'n' tanssisaliin.
-Eikö se ilahduta sinua? -Valtavan paljon.
Haluan juoda konjakin salissa.
Voisimme istua siellä rinnakkain tulen ääressä.
Minä luen mieluummin, kiitos vain.
Onko kirja parempaa seuraa kuin aviomiehesi?
Se ei ole ihme. Olenhan vain lihaa ja verta!
Eihän se ole mitään painetun sanan rinnalla!
Hyvää iltaa sitten. Nauti yksinäisyydestäsi.
Saanko lakananne?
Nyt tai ei koskaan.
Voilà.
Ellet voi lukea sitä äidillesi, sinun ei pitäisi lukea sitä lainkaan.
-Tämä ei ole sinun makuusi, äiti. -Älähän nyt, kulta. Lue vähän.
''Monsieur Bouloir'n eroottista makua''-
-''voisi tahdikkaasti kuvata sanoilla 'post mortem'. ''
''Hän oli kalmistojen kantavieras''-
-''ja paras valloitus oli 60 vuotta vanhempi neito''-
-''joka oli ollut 12 vuotta vainaana. ''
Tuohan on kamala, ihan liian kamalaa.
Jatka nyt!
''Miehen vimmainen rakastelu''-
-''sai naisen luut menemään sijoiltaan. ''
''Mies soi hänelle kuitenkin suuren kohteliaisuuden: ''
'''Kyllä kannatti kaivaa!' ''
Kysyitte kerran minun nimeäni.
Se on Madeleine.
Maukas nimi, ihan niin kuin ne kakkuset.
Eikö teillä ole nimeä?
Lähde mukaani joskus, niin saatan kertoa sen.
Äitisi voi olla sokea, mutta sinulla on tarkat silmät.
Äiti on sokea, koska hän käyttää lipeää.
Hullujen pyykki on vienyt häneltä näön.
-Tämä voi viedä muutakin. -Olkaa lempeä...
Mistä tämä värisävy voi johtua?
Olen pesijä, en salapoliisi.
Pata on ehkä ruostunut, tai lipeä voi olla härskiä.
Tai kenties...
Kenties nämä lakanat kuuluivat markiisille.
Sänkyjä on yli 200. Ne voivat olla kenen vain.
Tätä hyvää kangasta koristaa hänen käsialansa!
Tyttö valehtelee. Sen näkee naamasta.
Me viemme kaiken pois.
-Olemme melkein valmiit. -Tyhjentäkää koko huone.
Tanssitte tohtorin piiskan tahtiin!
Sänky vietiin. Pitääkö minun palella?
Guerin, viekää matto pois.
Se on turkkilainen, ääliöt. Se maksoi omaisuuden.
-Valcour, ota tuoli. -Hyvä on. Viekää se. Viekää kaikki!
Tämä on liukas. Ette arvaakaan, missä se on ollut.
Älkää unohtako Mariaa, juutalaishuoraa, Jumalan porttoa.
Neitseellinen syntymä... Uskonto pohjaa ristiriitaan!
Orvolle, vie viini.
Tästä lähtien juotte vain vettä.
-Vettäkö?! -Saatte luutonta lihaa.
-Miksi kidutatte minua? -Kirjoitatte yhä.
En luonut maailmaa, josta kirjoitan.
Kuvaatte kauhuja ja painajaisia oman nautintonne vuoksi.
Kirjoitan kulkueesta kohti giljotiinia.
Odotamme kaikki terän rasahdusta.
Veriset joet virtaavat jalkojemme alla, abbé.
Olen käynyt helvetissä, nuori mies. Te olette vain lukenut siitä.
Olen todella pahoillani, markiisi.
Miten tiukka siveyslupauksenne on?
Voisitte panna sen vain suuhun.
Hurskasteleva matonen.
Vastoinkäymiset saavat taiteilijan kukoistamaan!
Espanjankärpäsuutetta!
Etkö ole utelias? Jos osaan tyydyttää itseni, osaan tyydyttää sinutkin.
Et tiedä, mistä jäät paitsi, kulta!
Etsin erästä kirjaa. Kenties tunnette sen.
Minulla on enää yksi kappale.
Pelastin sen itse roviolta.
Pitäkää kiirettä. Mieheni lukitsee oven illalla.
Tuollaisen sievän tytön ei pitäisi lukea tällaista saastaa.
Vartuin luostarissa. Tietoni perustuvat kirjoihin.
Naisten runotarha
Kaikki maailman neitokaiset!
Irtautukaa hyveiden tyranniasta ja maistakaa lihan nautintoja.
Miehen mahti on nyrkissä-
-mutta naisen mahti on samettisessa onkalossa reisien välissä.
On jo myöhä, Simone.
Laita runot syrjään.
Aamiainen.
Madeleine, minä pyydän.
Mitä teille nyt on tehty?
Kidutus on niin keskiaikaista, etten edes minä osaa sitä kuvata.
Jos sydämessäsi on vähänkään sääliä-
-heität varovaisuuden syrjään ja avaat oveni.
Luoja minua auttakoon... En uskalla.
Älä ole tyhmä. Minulla on yllätys. Avaa nyt tämä ovi!
Tässä on uusin kirjani.
Se alkaa vasemmasta kalvosimesta ja jatkuu yli koko selän.
Pisin virke, kuten näet, on koko sisäsauman pituinen-
-ja koko juttu päättyy oikean kenkäni kantaan.
''Sauva'' ...
''Alasti lautasella''?
''Sata syntistä kieltä''?
-Olette nero! -Niin olen!
Mene pian, ettei sinua syytetä huonosta käytöksestäni.
Maddy! Jos käy pirun kanssa kauppaa, maksaa pirun hinnan.
-Anteeksi. -Vartijat! Pysäyttäkää hänet!
Katsokaa, mitä toin teille, rakkaani!
Kaksi lukua - yksi kummassakin pakarassa.
Kirjoitukseni elää!
Viekää tuo elukka takaisin häkkiinsä!
Älkää sanoko! Tulitte lukemaan housujani.
Kertokaa jo, mitä saan? 50 raipaniskua? Piinapenkkiä?
Minä en likaa käsiäni häneen.
Se onkin politiikan perussääntö!
Teloituksen määrääjä ei ikinä pudota terää!
Onneksi minä rankaisen teitä. Tohtori nylkisi teidät elävältä.
Tohtori on mies minun makuuni.
Mitä enemmän kiellän, sitä enemmän intoudutte!
Riisuutukaa.
Housut myös.
Tehän tämän leikin aloititte. Viekää se nyt loppuun.
Vai ettekö uskalla?
Niin minä arvelinkin.
Se on valtavan kiihottavaa, eikö olekin, pikkuinen?
Kun voi pitää toista ihmistä vallassaan.
Peruukkinne.
Ette enää levitä salakavalaa evankeliumianne.
Te ette enää kirjoita edes omaa, häpeällistä nimeänne.
Onko vakaumuksenne niin hauras, ettei se kestä omaani vastassa?
Onko jumalanne niin kehno, niin heikko? Hävetkää!
Älkää imarrelko itseänne.
Te ette ole antikristus.
Olette vain tyytymätön mies, joka osaa kirjoittaa.
Minä näin hänet. Hän pani avaimen lukkoon ihan noin vain.
Päästäkää hänet! Nyt heti!
Pitäkää hänet sidottuna.
Maddy...
Jos vain veri saa teidät leppymään...
...niin vuodattakaa minun vertani!
Aloita. Nyt heti!
Se ei ole tarpeen.
Jos haluatte marttyyriksi, abbé-
-tehkää se Jumalan älkääkä palvelustytön takia.
Pukekaa vaatteet taas yllenne.
Jos olisin tiennyt kirjallisen makusi-
-en olisi opettanut sinua lukemaan.
Älkää sanoko noin. Lukeminen on pelastukseni.
Mutta miksi antaudut hänen pornografialleen?
On kovaa työtä raataa mielipuolten eteen.
Olen nähnyt niin paljon, ettei kiinnostukseni herkästi herää.
Asetan itseni hänen tarinoihinsa.
Minä esitän osia.
Olen joka lutka ja murhaaja.
Ellen olisi niin huono nainen kirjan sivuilla-
-en ehkä pystyisi olemaan niin hyvä elämässä.
Sinunlaisesi lapsen paikka ei ole täällä.
Lähetän sinut pois täältä.
Tämä ei kelpaa. Kieltäydyn maksamasta tätä.
Seinät voidaan päällystää silkillä-
-tai, mikäli niin haluatte, firenzeläisillä gobeliineilla.
Pidättekö kirjallisuudesta?
-Anteeksi kuinka? -lhailen miehiä, jotka nauttivat...
...kirjoista.
Madame, kuinka saatoitte?
Oletteko tosiaan lukenut tämän teoksen?
Olen opetellut sen ulkoa.
Nuoren naisen elämässä koittaa hetki-
-jolloin pitää heittää kirjat syrjään ja oppia kokemuksesta.
Siihen, monsieur-
-tarvitaan opettajaa.
Onko jokin vialla?
Abbé...
Älkää lähettäkö minua pois.
En saisi torjua apuanne, mutta sydämeni on vankina täällä.
Kenen vankina? Markiisinko?
Äitikään ei ole niin sokea kuin te.
Voi Madeleine...
On olemassa tunteita, joista ei pidä puhua ääneen.
-Miksi ei? -Ne yllyttävät...
Ne yllyttävät meitä tekemään...
...asioita...joita pitäisi välttää.
-Mitä olenkaan tehnyt? -Mene pian takaisin huoneeseesi.
-Nyt te vihaatte minua. -En. Rakastan sinua, Madeleine...
...Jumalan lapsena.
Anna minulle anteeksi.
Ette pelkää markiisin vaikutusta minuun.
Pelkäätte omaa vaikutustanne.
Jos viitsit vielä kuunnella, haluan selittää kantani.
Älkää tulko lähemmäksi, abbé. Jumala näkee.
''Kunnianarvoisa tohtori Royer-Collard. ''
''Linnanne on vihdoinkin valmis. ''
''Kaikki on omalla paikallaan: ''
''Sintsiverhot, englantilaiset kellonnuorat''-
-''sekä norsunluiset ovenpidikkeet. ''
''Vain yksi yksityiskohta puuttuu: ''
''Vaimonne. ''
Kerro, etten ole tyhmä.
Vankila on vankila loistokkuudesta huolimatta.
''Kun luette tätä, me olemme jo kaukana. ''
''Lähdemme Englantiin tai kauemmas. ''
Kirjoita, että jos hän löytää meidät-
-sinä viillät ranteesi ja minä isken hattuneulan sydämeen.
Tekisitkö ennemmin niin kuin hylkäisit rakkautemme?
En, mutta kerro hänelle, että tekisin niin.
Allekirjoita kirje nopeasti-
-niin voit ottaa minut taas hänen kalliilla lakanoillaan.
Ja sitten, pyydän, teemme sen karhuntaljalla hänen työhuoneessaan.
Ja lopuksi kruunamme kaiken-
-ja jätämme lemmenlätäköitä perulaiselle marmorille.
Lopettakaa!
Lopettakaa, minä pyydän!
Kirjoitan sulotarinoita, oodeja hyveille-
-lastenrunoja. Lupaan sen!
Teitä kiihottaa satuttaa minua. Olette kova kuin luu. Housunne repeävät.
Ettekö tajua, senkin omahyväinen mulkku?!
Mitä kauemmin jatkatte kiusaamista, sitä syvempään periaatteeni juurtuvat!
Etkö ole ennen nähnyt-
-alastonta miestä?
-Abbé lähettää minut pois. -Niin. Tietysti hän tekee niin.
Markiisi...
Kertokaa vielä viimeinen tarina.
Mitenhän minä sen tekisin? Kirjoitanko pölyllä ilmaan?
-Kuiskatkaa se minulle. -Se on liian vaarallista.
En ehkä näe teitä enää ikinä. Antakaa minun kirjoittaa se muistiin.
Tämä ei ole sopiva aika eikä paikka. Me hävisimme.
-Luulin, ettette luovuttaisi. -Minulla on tuhansia tarinoita.
Kertokaa yksi.
Ehkä voin tehdäkin sen.
Mene illalla liinavaatevarastoon kynän kanssa.
Toimitan sinulle tarinan-
-joka saa enkelit itkemään ja pyhät haukkomaan henkeään.
Tyttö on paikalla.
Dauphin!
-Cleante, oletko valmis? -Markiisi, tekö siinä?
Kuka muukaan tässä olisi? Ovatko muut valmiina?
En ole enää ihminen. Heräsin ja huomasin muuttuneeni varpuseksi.
Niinkö? Minä taas muutuin kissaksi.
Tee niin kuin käsken, tai isken hampaani sinuun. Tajusitko, lintu?
Palveluksessanne, kreivi.
''Rakkaalle lukijalleni. ''
''Valmistaudu likaisimpaan tarinaan, minkä ihminen ikinä on keksinyt. ''
Ala mennä jo.
Dauphin! ''Rakkaalle lukijalleni. ''
''Valmistaudu likaisimpaan tarinaan, mikä ikinä on kerrottu. ''
''Rakkaalle lukijalleni. ''
''Valmistaudu likaiseen tarinaan. ''
Bouchon! ''Rakkaalle lukijalleni. ''
''Valmistaudu. Kerron likaisen tarinan. ''
''Valmistaudu. ''
Bouchon? Mitä sinä sanoit?
''Valmistaudu. Minä kerron tarinan, likaisen tarinan. ''
''Tarina kertoo prostituoidusta, Fanchonista''-
-''jolle luonto oli suonut tiukan, untuvaisen raon reisien väliin''-
-''sekä hienoimmin halkaistun perseen, minkä Luoja on ikinä luonut. ''
''Fanchon oli prostituoitu''-
-''jolla oli tiukka, untuvainen rako reisien välissä sekä... ''
''Hienosti halkaistu perse'' !
'' ...hienosti halkaistu perse... ''
Loistava proosani suodattuu hullujen mielissä. Ehkä he parantavat tekstiä.
''Tämä kertoo portosta nimeltä Fanchon. ''
''Tämä kertoo portosta nimeltä Fanchon, jolla on untuvainen rako. ''
''Eräänä päivänä Fanchonin asiakkaaksi tuli kirurgi. ''
''Hän juoksutti sormiaan paljaalla iholla ja nyki ihopoimuja. ''
'' ...paljaalla iholla ja kiskoi poimuja. ''
'' ...juoksutti sormiaan paljaalla iholla ja kiskoi poimuja. ''
'' ...tunnusteli tytön paljasta ihoa. ''
''Paljasta ihoa. Paljasta... ''
Minä kirjoitin sen jo.
'''Mitä haluatte?' kysyi Fanchon. 'Suuniko?' ''
'''Vai perseeni vai mehevän osterini?' ''
-'''Mitä haluatte?' '' -'''Perseeni vai mehevän osterini?' ''
'''Ei niitä!' huusi kirurgi ja heilutti skalpellia. ''
-Niin? -'''Mikä reikä?' ''
'''Suuni, perseeni vai mehevä...' ''
''' ...mehevä osterini?' ''
'''Minä leikkaan uusia aukkoja uusiin paikkoihin!' ''
'''Ei niitä!' ''
'''Leikkaan uusia...' ''
''' ...uusia aukkoja uusiin paikkoihin!' ''
''Silloin Fanchon päästi niin kovan kirkaisun''-
-''että kirurgin oli pakko repiä kieli suusta. ''
''Fanchon kirkaisi niin kovasti... ''
''Silloin huora kirkui niin kovaa... ''
''Hän kirkui niin kauan ja kovaa... ''
''Tyttö kirkui, ja miehen piti...oli pakko... ''
''Hän otti tulesta hiilihangon... ''
-'' ...repiä kieli irti. '' -''Hän otti tulesta hiilihangon. ''
Tulesta.
''Hän otti tulesta hiilihangon. ''
Tulesta.
''Hän otti tulesta hiilihangon. ''
Tulesta...
-Dauphin? -Tulesta...
-Mitä sitten tulee? -Bouchon, kerro minulle sanat.
Tulesta...
-Dauphin? -Tuli!
-Mitä sitten tulee? -Tuli!
Tuli on irti!
Avatkaa kaikki ovet! Päästäkää potilaat ulos!
Hakekaa vettä! Louison, kerro eteenpäin! Hakekaa vettä!
-Älä, Dauphin! -Hyvä! Hyvä! Dauphin! Tuli!
Missä se vesi viipyy?
Hakekaa riepuja! Sammuttakaa tuli!
Tuli!
Bouchon?
Muista käytöstavat, Bouchon.
-Maddy! -On hänen syytään, että piru on irti!
Se on hänen syytään!
Madeleine!
Meidän pitää pelastaa Charenton. Älkää katkaisko ketjua.
Tuli ei saa päästä kattopalkkeihin! Tarvitaan lisää väkeä!
Louison, ota hänet pois!
Madeleine!
Vartijat!
Vartijat! Vartijat!
Michette, oletko kunnossa?
Menkää. Nopeasti!
Missä sinä olet, Maddy?
''Tyttö kirkui, ja miehen oli pakko repiä kieli suusta. ''
Bouchon, odota!
Anteeksi, abbé. En voinut sille mitään.
Hyvä luoja!
In nomine Patris et Filii et Spiritus sancti.
No, no, älähän ujostele.
Meillä on sinulle kiva yllätys.
Kiltti poika.
Anteeksi. Odottakaa! Lupaan, etten tee enää sillä lailla.
Emme saa syyttää Bouchonia.
Hän on vain luonnon epäonnistunut kokeilu-
-vailla kuria, omaatuntoa ja moraalia.
Meidän velvollisuutemme-
-on huolehtia niistä hänen puolestaan.
Eikö olekin?
Juuri niin, tohtori.
Markiisin tarina vaikutti häneen, ja hän halusi toteuttaa sen.
Uhrina oli tietty palvelustyttö.
Voisitte ehkä ystävällisesti kertoa, mikä hänen nimensä oli.
Älkää pakottako minua lausumaan sitä.
Hänen nimensä, abbé.
Madeleine.
Kertokaa, abbé...
Miten vastaatte Jumalan edessä Madeleinen kuolemasta?
Murhaaja!
Teidän sananne...saivat Bouchonin...
Voi helvetti, abbé!
Jos joku yrittää kävellä veden päällä ja hukkuu-
-syytättekö Raamattua? Tuskin.
Viaton lapsi on kuollut!
Monikaan kirjailija ei saa suoraa palautetta töistään.
Minua on siunattu, eikö olekin?
-Tiedetään, että rakastitte häntä. -Halusin naida häntä.
-Teittekö sen? -Teidän ei kuulu kysyä sitä.
-Miksette raiskannut häntä? -Enkö muka?
-Oletteko impotentti? -En ikinä!
Sitten syynä oli kai rakkaus.
Nain häntä lukemattomia kertoja-
-ja koko ajan hän pyysi vain lisää.
Me tutkimme ruumiin.
Hän kuoli neitsyenä.
Haudatkaa hänet kunnolla...
...kirkkomaahan. Minä maksan.
Älkää laskeko hänen suloista ruumistaan-
-samaan maahan-
-kuin tässä kirotussa paikassa asuvia piruja.
Hirveä salaisuutenne paljastui.
Olette sittenkin ihminen.
Voin turruttaa kivun oopiumilla.
Tämä on rangaistus. Mitä järkeä olisi kivun turruttamisessa?
Abbé de Coulmier...
Olen tässä.
Kunpa minut voisikin vaientaa näin helposti.
Kiltti poika...
Hyvänen aika.
Ylititte odotukseni.
En ole ensimmäinen, jonka Jumala on käskenyt vuodattaa verta.
Enkä ole viimeinenkään.
Entä nukutteko hyvin tänä yönä?
En nuku.
Suoraan sanottuna...
...en usko nukkuvani enää ikinä.
Älkää lähettäkö minua pois, abbé.
Abbé...abbé...abbé...!
Teidän pitää tulla nopeasti, abbé.
Hän on kirjoittanut seinille.
Hän käytti ulosteitaan, teki niistä maalia.
Hyvä Jumala.
Kauhea löyhkä!
-Poista suukapula. -Se ei käy.
Annan viimeisen voitelun. Ojenna tikarisi.
Jätä meidät kahden.
En pelastanut sieluanne elämässä. En epäonnistu kuoleman hetkellä.
Taivaallinen isä, osoita armosi ja avaa porttisi tälle miehelle-
-joka on lapsesi siinä kuin kaikki muutkin.
Meissä jokaisessa on...
...paljon kauneutta ja paljon hirveyttä.
Kukaan ei ole siitä poikkeus.
Anna hänelle anteeksi.
Anna meille kaikille anteeksi.
Suutele ristiä.
Ei!
Tervetuloa Charentoniin, abbé de Maupas.
-Olen mielissäni tästä virasta. -Niinkö?
Lahjoitukset ovat käyneet vähiin.
Koko Ranska nauraa meille.
Ilon aiheitakin on. Sairaala on nyt kokonaan minun komennossani.
Käsitykseni on, että jokaisen on ansaittava ylläpitonsa.
Tämä on Charentonin kirjapaino.
Tuotamme kirjoja valikoiville keräilijöille.
Pakkomielteiset latovat sivut.
Apaattiset sitovat niteet ja valmistavat musteen.
Tämä on ihmeellistä. Potilaat ovat levollisia ja säyseitä.
Niin, he ovat rauhallisia.
He saavat tyydytyksen, jonka vain raskas työ voi antaa.
Ei voi olla totta! Markiisi de Sade! Julkaisetteko hänen kirjojaan?
Kyllä. Teoksista on ollut kysyntää hänen kuolemastaan saakka.
Käytän tietysti voitot palauttaakseni Charentonin entiseen loistoonsa.
Tohtori... Tapaamme herra Beckerin kello neljältä.
Hän haluaa Sveitsin-painoksen kullatulle paperille.
-Kiitos, Charlotte. -Eipä kestä.
Katso sivulle 205. Käänsin kulman merkiksi.
No niin, lastatkaa kirjat vaunuihin.
Nostakaa laatikot kyytiin! Liikettä!
No niin, siinä oli kaikki! Nähdään ensi viikolla!
Kaikki ei tietysti ole näin sopuisaa. Toivottavasti olette vahva.
Olen hoitanut spitaalisia vuosikaudet. Se on vahvistanut minua.
Meillä on yhä parantumattomia tapauksia-
-jotka ovat väkivaltaisia ja perverssejä.
Te olette siis seuraajani, vai mitä?
Seuraajako?
Kuunnelkaa minua, abbé-
-ja kuunnelkaakin hyvin.
Olen katsonut pahaa silmästä silmään ja säilynyt elossa kertomaan siitä.
Rukoilenkin nyt, että saisin kirjoittaa siitä.
Pötypuhetta, ystäväni. Hän vain hourailee.
Jos olette kristitty, tuotte paperia, mustetta ja kynän.
Ette tee sitä. Tämä potilas on vaaraksi itselleen ja muille.
Oletteko kunnossa?
-Ettekö tajua, abbé? -Ettekö tajua, abbé?
Kaikkia ihmisiä ei voi pelastaa.
Minä pyydän...
Tuokaa minulle kynä. Minä pyydän.
Odottakaa. Anteeksi. Jumalauta, abbé!
Haluan kynän!
Käyttäkää sitä hyvin. Olette sen hänelle velkaa.
Hyvä lukija. Lopuksi vielä abbé de Coulmier'n kirjoittama tarina.
Hän löysi vapauden yllättävästä paikasta:
Mustepullon pohjasta, sulkakynän päästä.
Varoitan kuitenkin:
Tarinan juoni on verinen ja henkilöt paheellisia.
Aiheetkin ovat parhaimmillaan turmiollisia.
Mutta emme voi tuntea hyveitä, ellemme tutustu paheisiin.
Vasta sitten voimme tietää, millainen ihminen on.
Tulkaa siis, minä haastan teidät:
Kääntäkää sivua.